Х У Л К
МЕДУЗА: АКТИВНОСТ ИМУНОЛОШКОГ СИСТЕМА
ЗЕЛЕНА БИОЛУМИНИСЦЕНЦИЈА
ВЕОМА БРЗА РЕАКЦИЈА
ПОДСТАКНУТА СЕОБА
ГЕНЕТСКА ОСНОВА ЗА РЕГЕНЕРАЦИЈУ
УСТАНОВЉЕН ДЕО ДНА
НАМЕРАВАМ ДА ПОСТИГНЕМ ЉУДСКУ РЕГЕНЕРАЦИЈУ.
РЕГЕНЕРАЦИЈА = БЕСМРТНОСТ
УЧВРШЋИВАЊЕ ТКИВА
ОДБРАМБЕНЕ МЕРЕ
ТЕСТИРАЊЕ ПРИМАТА
МАЈМУН МРТАВ ГЕНЕТСКА МОДИФИКАЦИЈА НЕУСПЕЛА.
ТОКСИНИ УБИЛИ М-14
НЕУТРАЛИЗАЦИЈА ТОКСИНА
КЉУЧНЕ ВРСТЕ
ГУШТЕР И ОТПОРНОСТ НА ТОКСИНЕ
НАЈВЕЋЕ КОЛИЧИНЕ ТОКСИНА
СПРЕМНИ ЗА ДАЉЕ ТЕСТИРАЊЕ ПРИМАТА
Не постоји заштита против свих бојних отрова. ПУСТИЊСКА БАЗА - 1966.
Могу створити супер-имуно системе...
ојачавајући реакцију људских станица.
Бенеру, знам шта покушаваш.
Али манипулисање имунолошким системом опасно је и глупо.
Председникови научни саветници су то нагласили.
Без експеримента на људима.
25. ЈУН 1967.
ТРАГОВИ ГЕНЕТСКЕ МОДФИКАЦИЈЕ
Давиде, имам дивне вести.
Добићу дете.
ГЕНЕТСКИ ПРЕНОС
ШТА ЈЕ НАСЛЕЂЕНО?
Шта си одабрао? Погледај ово.
Желиш диносауруса? Идемо да се боримо.
Не бојим те се.
Ово око је укусно.
Велик си, зелен и застрашујућ. Бежим.
ПОТВРЂУЈУ СЕ МОЈИ НАЈГОРИ СТРАХОВИ.
МОРАМ ДА ПРОНАЂЕМ ЛЕК.
Брусе, повређен си.
Џек га је ударио штапом, а Брус није хтео да му врати.
Само је стајао и тресао се.
У реду је.
Чудно је што није ни писнуо.
Неки други клинац би урлао као луд.
Такав је Брус. Јако је затворен.
Узорци у вашој лабораторији, то је била људска крв.
Занемарили сте протокол.
Нисте имали право да њушкате по мојој лабораторији.
То су моја посла. -Погрешно, Бенеру.
То су владина посла, а ви сте удаљени с пројекта.
Пажња особљу! Покренуто је обезбеђење простора.
Гама деконтаминација наступиће за 30 минута.
Евакуишите се одмах. Понављам...
Евакуишите се одмах!
Давиде, шта се догађа? -Морамо да разговарамо, Едит.
Брус, остани овде.
Шта то радиш?
Давиде, молим те престани! Не!
Брус, пробуди се, сине.
Још једна ноћна мора?
Не знам. Не сећам се.
Здраво, мама.
Већ идеш на колеџ.
Много ћеш ми недостајати. - И ти мени.
Молим те, дођи.
Погледај се. Ускоро ћеш постати одличан научник.
Претпостављам. Ко зна? -Ја знам.
У теби је нешто посебно.
Нека величина, сигурна сам. Једног дана ћеш...
то поделити са целим светом.
Беркли Нуклеарни Биотехнолошки Институт
Ја мислим да би обезбеђење требало...
Добро јутро, Др Крензлер.
Обезбеђење би требало да буде боље.
У оваквом месту, не можете бити довољно опрезни.
Важан дан. Спавао си? Ја нисам.
Јесам. Бети је овде? -Ту је негде.
Кад видим твоју згодну главицу, морам ти рећи...
Желиш нешто да кажеш у вези моје кациге?
Изгледаш попут шмокљана, и поред других научника.
Смем да питам?
Носио си кацигу кад те оставила?
Она штити мој врло важан мозак, Харперу.
Спреми узорке.
Хеј. Ту си.
Мрзим их. -Тек сам стигао. Кога мрзимо?
Одбор за ревизију. Морамо да спремимо презентацију за уторак.
Ти ћеш је спремити са мном.
Мислиш да бих требао? -Да, то ти сјајно лежи.
Говориш о микробима и наномедима...
скоро па звучиш... страствено.
Извини. То је било непристојно.
Нико не очекује да ће бити лако...
радити заједно након што смо били тако блиски.
Били смо блиски?
Када бих могао да будем више...
штагод, знаш. Ја сам само...
Немој. Ниси ти крив, заиста.
Ти си само нуспродукт моје несхватљиве опсесије...
с емоционално удаљеним мушкарцима.
Преболећу нас.
Добро за тебе.
Стварно сам напета и узрујана због те ревизије.
Ако немамо добре резултате, у уторак ће нам бити тешко.
Па онда, хајде да будемо импресивни.
ОПРЕЗ БИОЛОШК МАТЕРИЈАЛ
Спреман сам кад и ти. -Почнимо.
Пролазимо инспекцију?
Све је зелено. Почело је одбројавање.
Распршити Наномеде
Наномеди ослобођени.
Четири секунде.
У реду. Наномеди су потпуно распршени.
ОК. Изложимо Фредија гама зрачењу.
Испалити гаму
Гама зрачење.
Наномеди су сада активни.
Наномеди реплицирају рубне станице.
Делује.
Копирање и уништавање станица држи се унутар 1%.
Неодговарајућа активност наномеда.
Желите ли одбору за ревизију да кажете да смо створили...
потпуно нов начин за дизање жаба у ваздух?
Да. Мислим да постоји тржиште за то.
Шта ако постану досадне?
Колико си попила, Бети, једно пиво?
Само кажем, да ако жабе почну да падају с неба...
коме би се обратиле?
Били бисмо светски познати. -Родитељи би били поносни.
Кладим се да би.
Уствари, нису ни хтели да будем научник.
Мислим на твоје биолошке родитеље.
Мислим да никад нећемо сазнати.
Не схватам зашто не желиш нешто да сазнаш о њима.
Мртви су. Умрли су пре него их се сећам...
Зашто се увек враћаш на ово?
Не знам.
Претпостављам да у теби има нешто што не желиш да покажеш.
Не може бити мање.
Сада смо се опет вратили на то.
Врло добро, Бети.
Шта је с твојом униформом? -Добио сам премештај.
Још увек радим с твојим оцем...
али војска запошљава за најзанимљивије послове...
а и не буним се за плату.
Ја сада водим сваку лабораторију у бази.
Изгледаш добро.
...ти си стручњак за генетику.
Добри стари дани у колеџу.
Како иде посао?
Шта хоћеш?
Прећи ћу на ствар.
Чуо сам занимљиве ствари у вези вашег посла.
Молекуларне машине имају неке невероватне импликације.
Желиш ли да радиш за Атеон...
имаћеш 10 пута већу плату...
и добијаћеш проценат од патената?
Само реци реч. -Две речи: кроз врата.
Генерале? -Уђите.
Талбот жели да видите ово, господине.
Атеон жели да пресели лабораторију у пустињску базу.
Зашто се не користи НСЦ-ом?
Ради се о вашој ћерки, господине.
Шта је с Бенијем? Зар он не ради ноћну смену?
Бени је мртав. Ја сам нови.
Драго ми је. - И мени.
Да пробамо још једном. -Не, остани.
Ионако сам уморна. -Да, али изгледаш сјајно.
Шта је?
Снови које имам, докторе. Ужасни су.
Причај ми о својим сновима.
Почиње...
...са сећањем. Мислим да је то моје прво сећање.
Имам ту слику...
када сам имала можда две године.
Мислиш да је то само сан?
Не, мислим да се то догодило...
када сам живела у пустињској бази са својим оцем.
Сан се наставља...
и одједном сам сама.
То је ужасно. Знаш да ти никада не бих наудио.
Хеј.
Како ти је име, душо?
У реду је.
Морамо да разговарамо, Едит. -Брусе, остани овде.
Ц, Т, Г, А...
Г.
Брус.
Мој Брус.
'Јутро. Глен је свратио.
Шта ће он овде? -Знате, Др Крензлер...
нисмо никада имали прилику да се упознамо.
Зато што не желим да вас познајем.
Одлазите.
Не брините.
Да вас упозорим.
Мала је разлика између понуде и насилног одузимања.
Урадио сам свој домаћи. Овде радите сјајан посао.
Замислите: војници с технологијом...
која их тренутно поправља на бојном пољу...
а која је у нашем власништву.
То је изванредан посао. -Овде не радимо само то.
Бавимо се науком која служи свима.
Знате, једног дана ћу написати књигу и назвати је:
"Глупи идеали паметних сиромашних научника."
У међувремену ћемо се чути, Брусе.
У вези Глена... -Немамо о чему да разговарамо.
Само хоћу да кажем... Немој да бринеш.
Ја ћу то да средим.
Како?
Назваћу оца.
Замолићу га да изврши притисак.
Чуо сам да не разговараш с оцем.
Изгледа да ћу сада имати о чему да разговарам.
Мислим да је овај спој изгорео. Не знам.
Можда хоћеш да погледаш.
У реду, стижем.
СТАЊЕ ПРИПРАВНОСТИ
Ослобађање наномеда - Гама
Зрачење је превисоко! Брусе, не могу да га зауставим!
АКТИВНО
Харперу, излази!
Излази!
Како је Харпер? -Добро.
Спасио си га.
Мислим да се неко време неће враћати у лабораторију.
Не схватам како је то могуће.
Требало би да си мртав.
Деловали су.
Наномеди.
Осећам се сјајно. Осећам се попут...
Не знам, сигурно су ме средили.
Уништили су све с чиме су дошли у контакт.
Сигуран си да је доктор...
Потпуно ме прегледао.
Жели да зна где може да набави то што узимам.
Осећам се савршено.
И боље од тога.
Како то мислиш? -Знаш моје повређено колено?
Више није повређено.
Брусе, то није смешно.
Гледала сам те.
Требао си да умреш, а ја сам то морала да гледам.
Жао ми је.
Заиста.
Нећу експлодирати, добро?
Требала би мало да се одмориш.
Добро сам, заиста.
Никад се нисам боље осећао.
Име ти није Крензлер. Већ Банер.
Шта? -Твоје име је Бенер.
Брус Бенер.
Како сте ушли? -Сада радим овде.
У лабораторијама. Касну смену.
Тако сам ближе теби.
Увек радиш касно с госпођицом Рос.
Немој. Пусти мене.
Ниси добро.
Преживео си страшну несрећу.
Питаш се зашто си још увек жив.
Мислиш да је нешто у теби.
Нешто другачије.
Неописиво.
Ако ми допустиш, могу да ти објасним.
Ако ћеш ми...
...опростити.
Слушајте, господине...
сигуран сам да немам шта да вам опростим...
зато бисте требали да одете. Бићу добро.
Мораш да знаш.
Можда не желиш да верујеш, али видим то...
у твојим очима.
Тако су налик на очи твоје мајке.
Наравно моје си месо и крв...
али и још нешто, зар не?
Мој физички син...
али и дете мог ума.
Не. Лажете.
Моји родитељи су умрли кад сам био мали.
Не. То није истина.
Они су хтели да верујеш у то.
Експерименти, несрећа, све строго поверљиво.
Затворили су ме на 30 година. Страшних 30 година.
Далеко од тебе. Далеко од нашег посла.
Али нису могли вечно да ме држе тамо. Признали су да сам при памети.
Видиш...
све што је твој необичан ум...
тражио ових година...
налазило се у теби.
Сада ћемо то разумети. Искористићемо то.
Не одговарај. То је опет гђица Рос.
Мораш да знаш нешто у вези ње, Брусе...
нешто незгодно.
Допусти да те заштитим од ње.
Не. Излази напоље.
Напоље!
Седи!
Мораћемо да припазимо на ту твоју нарав.
Сигурно си добро? -Драго ми је да више не лежим.
Примила сам поруку од оца. Долази да ме посети.
Твој отац? Када?
Управо сада слеће.
Чудно је то што је он мене звао.
Здраво, тата. -Здраво, Бети.
Изволите. -Хвала.
Нема на чему. Господине.
Хвала вам. -Нема на чему.
Слушај. Одмах ћу прећи на ствар. -Ради се о Глену, зар не?
Њушка по мојој лабораторији.
Глен је нешто приметио. Замолио ме је да се распитам.
Дошао си да ме испиташ? -Не.
Открили смо неке изненађујуће ствари.
Тај Крензлер с којим радиш...
Знаш ли ко је заправо он?
Колико уопште знаш о њему?
Мислим да је питање...
шта ти знаш о њему?
Немам баш слободу...
Немаш слободу да причаш о томе са мном, јел' тако?
Знаш, мислим да сам се надала...
да овог пута искрено желиш само да ме видиш опет.
Све си погрешно схватила, Бети.
Јесам ли? -Да.
Желео сам да те видим.
Заиста бих волела да ти верујем.
КРЕНЗЛЕРОВА КРВ.0626
Све што је твој необичан ум...
тражио ових година...
налазило се у теби.
Здраво, назвали сте Др Крензлера.
Молим оставите поруку и одмах ћу вас назвати.
Брус. Хеј! Јеси ли тамо?
Мислим да сам погрешила.
Као да мој отац сумња на тебе због нечега.
Била сам нестрпљива, као и обично...
нисам га саслушала. Не знам.
Мислим да планирају нешто с лабораторијом.
Назови ме, у реду? Ћао.
Централа! Имамо нереде у лабораторији!
Пошаљите одмах полицију!
Шта се догађа?
Морамо да разговарамо. -Брусе, остани овде.
Мој Брус.
Била је нека експлозија.
Нису нас пустили у зграду.
Бринула сам се за тебе.
Добро сам.
Шта ти се десило синоћ?
Имао сам тако живописан сан.
Као рођење.
Долазим до ваздуха. Светлост ми удара у лице. Урличем.
Срце ми је куцало као...
Био си у лабораторији?
Не.
Али нешто...
Био је онај човек. Онај са псима.
Ко?
Онај нови чистач.
Рекао је да ми је отац.
Ја ћу.
Мој отац.
Види, види.
Дакле то је млади Брус Бенер.
Крензлер.
Мислим да си синоћ нешто оставио у лабораторији.
Испратите моју кћер. Ускоро ћу јој се придружити.
Радије бих остала овде. -Одмах, Бети.
У реду је. Бићу добро.
Држите га на оку. Вратићу се.
Шта? -Твој пријатељ...
Велика је вероватноћа да је уплетен у неке лоше послове.
Недовршене послове.
Обећавам ти, открићу шта се крије иза свега.
Имаш моју реч да ћу се побринути за њега.
Али од сада, не сме ниским да разговара.
Барем неколико дана...
нећеш долазити овде, за своје добро.
То је од новог типа у ноћној смени?
Сјајно. Хвала.
Какво изненађење. Уђи, молим те.
Извињавам се што долазим овако.
Дошла сам нешто да вас питам...
што заиста немам право да питам.
Рекао вам је?
Рекао је да сте разговарали.
Седите, молим вас.
Брус је синоћ био у лабораторији.
Рекао је да сте ви били тамо, али не сећа се пуно тога.
Морам да сазнам шта се догодило.
Желите да знате шта није у реду с њим.
Како бисте могли да га поправите. Излечите. Промените.
Мој отац је у војсци.
Мислим да је претња за националну сигурност.
Ваш отац, Рос.
Ви сте му натоварили свог оца на леђа.
Мало тога схватате, гђице Рос.
И како је опасно постало ваше незнање.
Извините? -Немојте се извињавати.
Мој син је... јединствен.
Зато не можете да га схватите.
А зато што је јединствен...
свет неће толерисати његово постојање.
Али ви...
Ви покушавате, зар не?
Врло лепа жена попут вас...
ваша пажња...
не може бити потпуно непожељна...
...зар не?
Не.
Не с очима попут ваших...
које гледају очекујући, пуне љубави.
Али бојим се да смо обоје закаснили да му помогнемо.
Не могу учинити ништа за њега, ни за вас.
Уосталом...
рекао је да не жели да има ништа са мном.
Његов избор.
Извините ме, гђице Рос, имам нека посла.
Не брините за псе.
Бићете у реду. Само их не гледајте у очи.
Довиђења.
Ослободе га, и за месец дана ваша је лабораторија уништена.
Каква случајност.
Значи, нећете ми рећи где је?
Колико пута то морам да вам кажем...
Желим да вам помогнем, али не знам.
Знате ко сам, зар не, Бенеру?
Бетин отац, генерал.
Престанимо с глупостима.
Ја сам затворио вашег оца.
Исто ћу учинити и с вама ако осетим потребу, схватате?
Ако сте га ви затворили, зашто питате мене? Не сећам се.
Мени је речено да је мој отац мртав.
Не играјте се са мном!
Имали сте четири године када сте то видели.
Када сам видео шта?
Били сте тамо! Ко би могао тако нешто да заборави?
Шта?
Нека потиснута сећања.
Реците ми.
Жао ми је, синко.
Збрканији си него што сам мислио.
Док не пронађемо одговоре...
ваша је лабораторија проглашена тајним војним објектом...
и нећете добити дозволу за улазак у њу...
или било коју лабораторију која се бави нечим занимљивијим од...
проналаска новог гела за косу.
Још једна ствар:
Ако још једном приђеш ближе од једног километра...
мојој ћерки...
затворићу те до краја живота.
Пси?
Крените!
Крените по њу! И нека вам ништа не стоји на путу!
Хало? -Брус?
Мисле да могу само тако да те одбаце, као што су мене.
Шта је са мном? Шта си ми учинио?
Данас сам имао посету.
Врло немилу посету.
Бојим се да немам избора.
Шта си ми учинио?
Стварно хоћеш да знаш, зар не?
Али ни једно објашњење неће бити добро као искуство.
У сваком случају, ни сам још не схватам.
Кад би ме само пустили да радим у миру.
Али моји надређени то нису хтели.
Радио си експерименте на себи, је ли тако?
И пренео на мене, шта?
Промену. Генетску.
Деформацију. Мислим да то можемо тако назвати.
Али и невероватну снагу.
Сада је напокон ослобођена, и могу је искористити.
Не.
Нећеш то учинити. Изолираћу је и лечити се.
Уклонићу је и уништити пре него направи стварну штету.
Кладим се да бисте ти и твоја Бети волели да је уништите.
Али, да ли би заиста уништио део себе?
Мислим да не.
У вези Бети...
шаљем јој посету мојих четвероножних пријатеља.
Видиш, успео сам да створим нешто од твог ДНА, Брус...
и резултати су страшни.
Нестабилни су, али врло снажни.
Шта је с мојим ДНА?
Причекај па да видимо шта Бети мисли о резултату.
Не. Луд си. Нећу ти допустити.
Мичи руке с мене.
Седи, сероњо! Хоћу да разговарам с тобом.
Мој отац хоће да нападне Бети.
Мислиш да можеш мени иза леђа...
да тражиш од Роса да ме искључи?
Слушај ме! Бети је у невољи!
Патетични чудаку.
Бети је у опасности, кунем се.
Нешто ми говори...
да ниси у положају да дајеш глупе претње никоме.
Љутиш ме. -Заиста?
Пуцајте!
Послао је своје псе, зар не?
Али убио сам их.
Боже.
Сигурно је то због наномеда. Због изложености зрачењу.
Али никада пре нисмо видели никакве учинке.
Не. Дубље је.
Гама је само ослободила оно што је већ било унутра.
Ослободила шта?
Мене.
Оно.
У реду је.
Какве су то биле животиње?
Мој отац их је послао.
Он је мој отац.
Хтео је да се променим.
Хтео је да се променим у то бесмислено чудовиште.
Зашто је то хтео?
Сећаш ли се ичега?
Ичега откако си се променио.
Било је као сан.
О чему?
Бесу.
Моћи.
И слободи.
Хало.
Господине.
Тата? -Бети, добро си?
Бојим се.
Треба ми твоја помоћ. -Где си?
Како си?
Добро, мислим.
Мислим да твоја љутња активира наномеде.
Како? Створени су да реагирају на физичко оштећење.
Емоционално оштећење се може и физички манифестовати.
Као шта?
Озбиљна траума.
Потиснута сећања.
Твој отац ме је испитивао у вези нечега...
што ми се десило у раном детињству...
и чега бих требао да се сећам.
Заиста? - Лоше је звучало...
али ја се најискреније не сећам.
Ствар која ме брине је...
што је физичка рана коначна.
Али код емоција, то се може наставити у недоглед...
и започети ланчану реакцију.
Знаш чега се највише бојим?
Кад се то догоди...
када ме обузме и потпуно изгубим контролу...
то ми се свиђа.
Добро је. Имам те. Жао ми је.
Бићеш добро. То је само да би те успавло.
Мета је доле. -Мета је осигурана.
Одвешћу те на сигурно, у реду?
Позор. -Наставите.
Закопани смо овде усред ничега.
Колико ћеш га држати под седативима?
До краја његовог живота, ако треба.
Рекао си да могу да ти верујем. -Ја сам твој отац.
Веруј ми да чиним оно што мислим да је исправно...
а не оно што ти желиш.
Он је људско биће. -Он је и нешто друго.
Замисли да побегне...
и добије промену расположења у насељеном подручју?
Свесна сам могуће опасности.
Свесна сам и да ми је спасио живот.
Да, од мутиране пудлице.
Његов сам вечни дужник.
Тројицу је сместио у болницу, а Талбот једва хода.
Шта хоћеш да учиним? -Желим да му помогнеш!
Зашто ти претставља такву претњу?
Јер знам одакле потиче.
Он је попут његовог оца, као сваки његов молекул.
Каже да не познаје свог оца.
Ради на потпуно истом подручју као и његов отац.
Или лаже или је посреди нешто још горе.
А он је... -Шта?
Предодређен да следи пут свог оца?
Хтео сам да кажем "проклет".
Наравно да јеси.
Али ја сам научник, и као таква...
верујем да ово можемо да решимо и помогнемо му.
Знам.
Слушај, знаш ли то или те брига...
али поносим се с ониме што си постигла.
Али ово је превише за тебе.
Знам да влада мисли да има оружје у својим рукама...
јер би, у противном, већ био мртав.
Могу да га проучавам колико желе.
Допусти да му помогнем. Нико га не познаје као ја.
Шта му је Давид Бенер учинио?
Покриј лево! Покриј десно!
Шта се овде догађа?
Моја рука.
Уз снагу ДНА мога сина...
комбинован са реконструкцијом наномеда...
Могу то комбиновати са суштином свих ствари.
Дигни руке у ваздух, пријатељу, у реду?
Полако и опрезно.
Заиста мислиш да сам одвојен од тебе?
Где сам?
Код куће.
Тешко је поверовати да смо овде живели.
Сигурно сам те виђао или познавао.
Кад бих барем могао да се сетим.
Ово је моја стара кућа, зар не?
Идемо.
Молим те покушај.
Шта је? -Ништа.
Заиста?
До ђавола.
У реду, Бети. Шта желиш да знаш?
Шта је било у оној соби?
Чега се бојиш да ћу видети?
Видети? Нема ничега.
Празно је.
СКЕНИРАЊЕ ЗАВРШЕНО РОС, БЕТИ - УЛАЗ ЗАБРАЊЕН
Како то мислиш да немам приступ до њега?
НСА је одлучила да преда проучавање претње...
Атеону.
Мислила сам да си ти главни у бази.
Ја не одређујем политику.
Још увек примам наређења.
Не могу да верујем да је Талбот могао тако да ме изостави.
Пуно је моћних људи који би хтели да буду део овога...
и може се зарадити пуно новца.
Знаш шта је најгоре?
Када сам затворио Давида Бенера...
нисам о њему више размишљао.
Био је само пропратна штета.
Али више није, зар не?
Шта могу да урадим?
Можеш да одеш кући.
Рекао бих ти да се поздравиш, али сам обавештен...
да није дозвољен никакав контакт.
Тако је.
Здраво, Брусе. Како си?
Одговара ти храна?
Шта хоћеш? -То је добро питање.
Требају ми твоје ћелије да активирам хемијске сигнале...
како би ти опет могао мало да позелениш...
па да одсечем део стварног тебе...
анализирам га, патентирам и зарадим богатство.
Смета ли ти то?
Нећу ти допустити.
Мислим да немаш избора.
Хајде, Брус, зар ниси мало љут?
Само се са мном можеш играти...
јер те Бети напуцала и вратила се у Беркли.
Лажеш.
Ово је идеална ситуација за мене:
Ти позелениш, ови момци упадну и убију те...
а ја извршим аутопсију. Ако не...
ја те пребијем...
можда случајно мало претерам и сломим ти врат.
Можда то није исправно...
али ме лично весели.
Хајде, Брус.
Да те видимо.
Никад.
Знаш, можда то свесно можеш да контролишеш...
али подсвесно, кладим се да је то друга прича.
У реду. Покренимо те мождане таласе.
Добродошли, моја драга гђице Рос.
Два су стражара пред улазом.
Не морате да бринете. Више се не љутим на вас.
Шта хоћете?
За мене је готово, знам то.
Ускоро ће бити готово и за Бруса.
Зато сам дошао, да вас питам...
ако бисте могли да убедите свог оца...
као човека, као оца...
уколико се мирно предам...
пре него што ме заувек затвори...
да ми допусти да видим сина...
задњи пут.
Можете ли учинити то за мене?
Мој отац више нема надзор.
Схватам. Постао је лутка.
Не кривим га. -Не бисте ни требали.
Требали бисте кривити себе за оно шта сте учинили сину.
А шта сам то учинио сину, гђице Рос? Ништа.
Покушао сам да побољшам своје границе.
Своје, не његове.
Схватате ли?
Побољшати своју природу.
Знање о самоме себи. То је једини пут до истине...
који даје људима снагу за премашивање Божјих граница.
Знате ли шта се налази иза ваших граница? Други људи.
Брусу сте дали само страх.
Страх од живота.
Страх?
Можда, гђице Рос.
И усамљеност.
Осећам обоје.
Али ми је живот био...
...потпун.
Био сам толико заљубљен.
А она је хтела дете...
моје дете.
Знао сам од тренутка када је затруднела...
да јој нисам дао сина...
већ нешто друго.
Можда чудовиште.
Требао сам то тада да завршим...
али био сам знатижељан...
и то ме упропастило.
Гледајући како се развија тај сићушни живот...
почео сам да замишљам његов ужас...
и моју знатижељу је заменило...
моје сажаљење.
Али одузели су ми прилику да га излечим.
Твој отац ме је избацио.
Добро се сећам тог дана...
сваког тренутка, сваког осећања.
Улазим у кућу...
осећам дршку ножа у руци.
Знао сам да сам обављао очев посао...
испуњавао очеву милост.
Давиде, молим те, престани! Не!
Давиде, разговарај са мном!
Али тада ме је изненадила.
Као да су се...
она и нож...
...спојили.
Иди!
Не можете ни да замислите...
ту неподношљиву коначност.
У том тренутку...
узео сам све шта ми је било драго...
и то претворио...
у ништа више од сећања.
Погодак! Сигурно је имао велику ноћну мору.
Учините то сада. Почните с извлачењем ензима.
Господине, не можемо да га пробијемо бушилицом.
Проклетство, бушите јаче. Најбржи окретаји. Хајде.
Да га неутрализујем? -Не!
Каша ми ничему не служи. Хајде!
У реду, успавајте га.
То га не зауставља!
Пошаљите наш одред, без смртоносног оружја.
Понављам, без смртоносног оружја. Морам да добијем тај узорак.
Господине!
Исусе!
Погодите га пеном. -Прегрупишите одред.
Талботе, реци нешто.
Престаните да пуцате!
Под надзором је, генерале. Јавићу ако нам затребате.
Неприхватљиво. Одмах се макните одатле.
Желим да се сви евакуишу. Обустављам ваш рад.
Закључајте улазе.
Зар нисте чули генерала? -Рекао сам да закључате!
Места! Потребан ми је узорак!
Смири се, пријатељу.
Ово би могло мало да пече, Брус.
Повлачење!
Извади муницију! Дај ми М2.
Збогом, момчино.
Мичите се!
Одмах закључајте целу базу.
ЗАКЉУЧАВАЊЕ ИЗВРШЕНО СВЕ БРАВЕ ОСИГУРАНЕ
Мета се креће у смеру плавог нивоа.
Евакуишите главни ходник.
Пошаљите тешко наоружање. Стање опште приправности.
Контаминација. Очитавања су у опасној зони.
Припремите помоћни извор напајања.
Пазите!
Искључите напајање. -Господине?
Покажите му излаз. Борићемо се напоље.
Возачу, стани.
Окрени цев на десно!
Г. председниче, имам лоше вести.
Да чујем, генерале.
Обавестила сам председника.
Претпостављам да се о томе ради.
Тако је.
Желим да заобиђем националну команду.
Љути Човек је и даље претња.
Треба ми сва опрема како бих га зауставио.
Очекујете цивилне жртве, генерале?
Пробаћу то да избегнем.
Ваш је захтев одобрен. Информишите нас.
Ступите у везу с контролом лета.
Пошаљите податке хеликоптерима.
Ступите у везу с главним штабом.
Нека одмах покрену евакуацију...
у подручју координата 6-5...
Потврдите да је подручје чисто.
Потврдите да је чисто.
Штаб потврђује да је чисто. Хеликоптери су на положајима.
Господо, време је да се укопамо.
Желим да одмах зауставите мету.
Исусе.
Опасност!
Срање!
Танго-4 је пао. Нека се спасиоци јаве на локацију.
Макните га пре него нас растргне!
Не могу да пуцам! Имате ли га на нишану?
Пази, Танго. -Скрени улево!
Танго-3, припреми испаљивање пројектила ваздух-земља.
Не пуцајте док га не одвучемо.
Танго-1 је спреман.
Примљено. Спремни на паљбу.
Пуцајте по вољи.
Танго-1, повуци се! Макни ми се с нишана!
Танго, макни се. Нациљао сам га.
Танго-1 се померио. Пуцај.
Танго-1, Танго-3, погодио сам мету.
Срање! Има мој пројектил!
Помоћ! Помоћ!
Помоћ! Погођени смо! Падамо!
Колико је преживелих? -Танго-3...
Летелица нам је уништена, али ми смо добро.
Танго, видите ли мету?
Танго-1, видим га међу стенама.
Испалите све. Сравните то са земљом.
Т-болт, све је сравњено са земљом.
Немамо више горива и муниције. Враћамо се у базу.
Т-болт, овде контрола. Мета није уништена.
Поново се креће.
Проклетство!
Имам га.
Изгледа да иде кући.
Покрените млазњаке. Нека га нападну.
Хало? -Бети, Брус је побегао.
Иде према теби, вероватно по тебе.
Колико си удаљена од базе?
Већ сам овде. Уводе његовог оца.
То је добра вест.
Остани тамо, Бети.
Легенд-1 долази брзо. Легенд-2 одваја се на лево.
Мислим да могу да се вратим и нападнем га.
Чекајте чисту мету. Пуцајте по вољи.
Повећајте висину. Цивилни хеликоптер у близини.
Дижи се! Идеш на мост!
Не могу да га подигнем!
Имаш га. Води га највише што можеш.
Да видимо како ће се снаћи без кисеоника.
Покрећем додатно убрзање.
Пролазим линију од 18 километара.
Не могу ово да издржим.
Држи се, Легенд.
Не могу издржати. Омета аеродинамику.
Изгубиће свест пре тебе.
30 километара.
Не могу више. Спуштам се.
Слабашно људско биће.
Контакт. У води је. Све јединице припремите оружје.
Нећемо да ризикујемо.
Имаш дозволу за пуцање, Легенд.
Тата? -Бети?
Немамо избора.
Морам да га уништим.
Али не можеш.
Само ћеш појачати његов бес и ојачати га.
Знаш да долази по тебе.
Онда ме пусти њему.
Молим те.
Дај му прилику да се смири.
Свим летелицама у близини Сан Франциска...
Т-болт је на стражи.
Ово је подручје проглашено забрањеним ваздушним простором.
Наређује се свим летелицама да напусте ваздушни простор.
Ехо-19, оружје је спремно. Мета је нациљана.
Чекамо ваше наређење за напад.
Шифра: жуто. Чекајте дозвола.
Свим јединицама, не пуцајте.
Т-болт наређује свим летелицама да не пуцају.
Понављам. Не пуцајте.
Покрените се!
Доле! Сви доле!
Пронашла си ме.
То није било тешко.
Било је.
То је договор, господо.
Остаје у бази док не добијемо наређење од Ц-3...
како да га се решимо.
У међувремену, ако се дигне са те столице...
укључићемо струју и одмах га спалити.
Одредили смо подручје од 180 метара, господине.
Ако поставимо електромагнетски штит...
не би требало да буде пропратне штете.
Ово чиним за тебе, Бети.
Како било, мораћемо да будемо спремни на најгоре.
Требао сам да те убијем.
Као и ја тебе.
Да бар јеси.
Видео сам је синоћ.
Видео сам њено лице.
Смеђа коса...
...смеђе очи.
Насмејала ми се.
Пољубила ме у образ.
Скоро да се сећам мириса.
Попут пустињског цвећа.
Њен омиљени парфем.
То је моја мајка...
а не знам јој ни име.
У реду је, сине.
Само плачи.
Плакање ће ти користити. -Не дирај ме!
Можда си ми некад био отац.
Али сада ниси и никад нећеш бити.
Значи тако?
Имам новости за тебе.
Нисам дошао да те видим.
Дошао сам да видим свог сина.
Свог правог сина.
Оног у теби.
Ти си само површинска кора...
љуска крхке свести...
која се може скинути било када.
Мисли шта хоћеш. Брига ме. Само иди.
Не, сине, слушај ме. Пронашао сам лек.
За себе.
И моје ћелије могу да се трансформишу...
Да апсорбују велику количину енергије.
Али, за разлику од тебе, нестабилне су.
Сине...
треба ми твоја снага.
Дао сам ти живот.
Сада мораш да ми га вратиш...
само милион пута блиставији...
моћнији.
Престани! -Шта да престанем?
Помисли на све оне људе у униформама...
који дају и примају наређења!
Доносе своје јадно правило по целом свету!
Помисли на сву штету коју су направили!
Теби! Мени!
Човечанству!
Сада их можемо...
с њиховим заставама, химнама и владама...
уништити у секунди!
Ти и ја.
Радије бих умро.
То је твој одговор?
Онда ћеш заиста умрети...
и поновно се родити као јунак...
као врста која је ходала Земљом...
пуно пре него су бледе религије цивилизације...
заразиле душу човечанства!
Одлази!
Престани да цмиздриш...
ти бедни мали безвредни човече.
Отићи ћу.
Само ме гледај!
Укључите!
Опет! -Не можемо, господине.
Нема струје. Некакво супротно електромагнетно поље.
Уђите и нападните мету. Уђите!
Господине, пронашао сам их на радару. Језеро Пеар.
Позовите специјални одред.
Да.
Тако је. Само се бори.
Што се више бориш, то ја више узимам од тебе.
Чудно.
Очитавамо изузетан пад температуре...
уз истовремену радиолошку активност.
Апсорбују сву околну енергију.
Опусти се.
Спавај, Брус, и заборави заувек.
Немој да се опиреш...
и дај ми сву своју снагу.
Мислиш да можеш живети с њом? Узми је!
Узми све!
Да.
Узми је назад.
Не престаје!
Узми је назад!
Господо, испалите.
Пројектил гама испаљен.
Лепо сањај.
ГОДИНУ ДАНА КАСНИЈЕ...
Хало? -Бети? То си ти?
Здраво, тата.
Драго ми је што те чујем.
Драго ми је што си назвао. -Хвала.
Слушај, Бети...
ти и ја...
Обоје знамо да Брус није могао да преживи тај удар.
Али... Знаш...
Шта је?
Знаш, уобичајени лудаци...
виђају ствари, само што је сад све зелено.
Да.
Слушај...
ако је неким случајем преживео...
и покуша да ступи у контакт с тобом...
рекла би ми, зар не?
Не. Не бих.
Али знаш и сам да не бих ни требала.
Мислим, прислушкују ми телефоне...
прате мој рачунар, под надзором сам.
Кажем ти...
да и јесте жив...
не бих желела да дође, јер...
...колико год ми недостаје...
Волела сам га.
Жао ми је, Бети.
Тако ми је жао.
Знам.
Слушај оца и узимај лекове, у реду?
Узми све лекове.
Тишина!
Седите!
Ућутите!
Требају нам лекови за људе који живе овде.
Ко сте ви да одлучујете шта људима треба?
Ови људи помажу нашим непријатељима.
А можда и ви.
Узмите све ово.
То је владино власништво.
Љутите ме.
Не би волео да ме видиш љутог.